Спудейський вісник #1 (20.01.19)
Спудейський вісник![](/file/53ec6d120d6ccf26b4879.png)
![](/file/2fd3a2115a539f84f201c.png)
![](/file/0aee7eb3632642f4794f9.png)
Мене завжди дивували (але водночас і захоплювали) спонтанні проекти, ініціативи на межі фолу, коли кількість ресурсів та часу йде в мінус, і все тримається лише на ідеї та невеличкій групі людей, які нею живуть. Я завжди раділа, коли бачила, що голий ентузіазм та вогонь натхнення в очах переростає у щось вагоме, значуще, монолітне та захопливе. Але ніколи не думала, що ця радість стане моєю радістю, що радість цю я зможу розділити з такими ж шаленими людьми. Адже ми зустрілися в понеділок, організувалися за тиждень, працювали вдень і вночі (буквально), шукали свій голос, чаклували над новим форматом, згадували своїх попередників, переймали їхній досвід, надихалися могилянським самвидавом, писали, фотографували, паралельно знайомилися і ходили на каву. І все це тиждень. Один тиждень. А на виході – усе те, що ви читаєте і, сподіваюся, читатимете.
Неймовірно, але факт: група абсолютно незнайомих людей може запрацювати як один організм уже за один тиждень – дайте лише спільну ідею, яка запалюватиме кожного окремого учасника, і – вуаля! – вони вже неподільні, вони готові на все. Така ідея знайшлася і в нас – відродити могилянську часописну традицію, мовчазну ще з 2015 року. Справді талановиті попередники, чудова і, що найголовніше, конче необхідна ініціатива, Могилянка, де кожного дня, кожної хвилини іще з початку XVII століття твориться історія, народжуються легенди, започатковуються традиції, постають канони і…мовчання? Нам захотілося говорити, бо говорити було про що завжди. А те, що потроху починався п’ятий рік затяжної німоти, було зовсім несхоже на ту Могилянку, яку ми знали та любили. Нам захотілося провести місток між минулим та майбутнім, відродити те, чим варто було б пишатися, тим, що в жодному разі не можна було забувати. Захотілося відродити і водночас надихнути власним баченням. Баченням спудеїв Національного університету «Києво-Могилянська академія» нового 2019 року.
Отож, так, новий рік – нові горизонти. Тому ось він – наш «Спудейський вісник». Новий часопис Києво-Могилянської академії. Навіть символічно якось вийшло.
Аріна Кравченко,
головна редакторка "Спудейського вісника"
![](/file/ddb70034b5e2da0f29cfc.png)
![](/file/7f963c39ef78fff9175ca.jpg)
Цього тижня ініціативна група від ФСНСТ (FSSST Family) з'їздила в гості до школи-інтернату номер п’ять. Зібралася солянка з магістрів, фрешок, бадді, друго-третьокурсників - 10 людей в одному невеличкому бусі. Із собою везли куплені на гроші добрих могилянців солодощі, пару ігор та смаколиків від спонсорів, камеру Дубаса, гітару, укулеле та теплі пісні. Якщо ви хоч раз були на могилянських посиденьках/тусовках, всі компоненти вам відомі.
![](/file/633b6977326283916c70d.jpg)
Здивувало інше - дізнавшись про приїзд студентів, діти зібралися та підготували абсолютно чарівні номери від себе. Починаючи від вистави наймолодших, магічного співу хору і закінчуючи запальними народними танцями, віршами про зиму та піснями під бандури. Ці діти відчували музику душею, захоплювали з перших нот і не відпускали до завершального акорду. Дійти з місця до сцени їм допомагали батьки. На сцені ж ніяка підтримка не була потрібна, на сцені вони були ніби птахи, що розправили крила вперше за довгий час.
![](/file/01bd46f6a6ac53ee97ae5.jpg)
![](/file/d1af25842231f60008c20.jpg)
![](/file/b0dd69f27fdaa2a253aa6.jpg)
Ми не могли відчути світ так, як його відчувають вони, але всі ми говорили мовою музики – універсальною і такою емоційною. Хай там як, та навряд чи щось може вразити більше, ніж діти, які не можуть бачити твоєї посмішки, але які попри все танцюють перед усією школою. Саме в такі моменти ти розумієш, що зовсім не потрібно бачити, аби відчувати неймовірну, захоплюючу енергію життя.
Дар’я Сандалова
![](/file/4c2d738217e95df71a7e6.png)
![](https://scontent.fiev9-1.fna.fbcdn.net/v/t1.0-9/50241631_1281064908699121_6248683786498736128_n.jpg?_nc_cat=110&_nc_ht=scontent.fiev9-1.fna&oh=44e506bd482636f9fe331ccf76d9ea1c&oe=5CBC923C)
Конкурс «Міс Всесвіт» було засновано ще в 1952 році. «Міс Могилянка» з’явилася значно пізніше (перший конкурс відбувся 1 червня 2007 року), однак кожні два роки викликає навколо себе справжній ажіотаж, а також нескінченні суперечки: яка ж із претенденток стати Міс найдостойніша?
Серед завдань – різноманітні конкурси, як от конкурс талантів, інтелектуальний конкурс та дефіле. Організатори наголошують, що цього року особлива увага звертатиметься на унікальність кожної дівчини. А от дефіле у купальниках скасоване. Спонсори конкурсу як завжди - непересічні бренди та проекти. Наприклад, минулого разу міски могли похвалитися підтримкою мережі книжкових магазинів «Bookling», бренда «Twins Store», рідненького KMA gift shop та ін. Традиційно, кошти, зібрані з квитків, будуть передані на благодійність.
Минулого року «Містер НаУКМА» завершився перемогою Олексія Литвина. Ми поцікавилися, чого він очікує від наступної Міс.
![](https://scontent.fiev9-1.fna.fbcdn.net/v/t1.0-9/35973118_1715443835238159_3422585818147979264_o.jpg?_nc_cat=106&_nc_ht=scontent.fiev9-1.fna&oh=0dd96de9252a782d0ce142d50b4a479d&oe=5CB2FA49)
— Отже, якою ти уявляєш наступну міс?
— Це дівчина, з якою будь-хто зі студентів може привітатися не боячись ігнору (мовляв, ми особисто не знайомі, вона мене не знає). Я одразу подумав про такий приклад. А взагалі, Міс — це не ідеал Могилянки, але вона — втілення того, за що ми Могилянку любимо.
— Цього року скасували дефіле у купальниках. Твоє ставлення до цього?
— Коли я був на першому курсі (тоді ж і проходив останній конкурс «Міс»), купальники були однією з тих тем, обговорення яких піднімало зацікавленість аудиторії до самої події. Його скасування, безперечно, є гучним і також обговорюваним. Мій інтерес лише підігрівається, бо хочу побачити, як тепер зміниться аудиторія, як її будуть зараз заохочувати. Відчуваю, що на нас чекають позитивні зміни.
— Як ти вважаєш, краще іти на такий конкурс першокурсником (цею), чи через декілька років могилянського життя?
— У першокурсниць є козир: їх мало хто знає. Тому їм легше, як то кажуть, вистрілити. Коли я був учасником Містера, то був менш популярним за деяких конкурсантів. Людей легше здивувати, коли вони нічого не знають. Тому я не заздрю нашим зірочкам зі старших курсів. *сміється* Цілком імовірно, що для однієї з учасниць справдиться сюжет якогось фільму про неочікуваний тріумф (як у мене, наприклад, хах).
— Що порадиш учасницям?
— Пораджу не боятися отримувати задоволення від відчуття, заради якого, думаю, йдуть на Міс або Містера: «Сцена моя, вся увага — на мені, це — тільки мій час». Якщо ви хвилюєтесь, це нормально, якщо боїтеся, теж ок, але соромитися — це не про Міс НаУКМА, яку ми любимо.
![](/file/14c6207dea6d982d2d3db.png)
Але яка ж вона — ідеальна Міс? Відповідь на це питання знає Міс Могилянка-2017, Даша Бичкова:
"Звісно, ніяких критеріїв ідеальності не існує. Проте, мені здається, справжня Міс має горіти тим, чим займається і таким чином розвивати себе та підтримувати імідж Могилянки. Чи-то соціальні проекти, чи студентська активність, чи навчально- професійний розвиток. Головне — щоб це було щиро. Тому зараз, читаючи анкети нових потенційних учасниць, дуже тішуся, бо надзвичайно багато крутих дівчат, одній з яких буду рада передати «корону»".
Кастинг благодійного конкурсу «Міс Могилянка» відбудеться вже в п'ятницю, 25 січня, з 17.00 до 21.00. Попередня реєстрація обов’язкова.
Ольга Гунявая
![](/file/8767bd0b44799b6f75cb2.png)
![](/file/d82f1de48ce458f9c7cb9.jpg)
Океан та небо, самотні фігури посеред блакитного безмежжя, світло й тіні, спокій та рефлексивність – цього тижня ми поринали в містичний світ живопису Юлії Огаренко, випускниці НаУКМА, художниці, громадської діячки та активістки.
Вулиця Іллінська, 9. Культурно-мистецький центр. Білий простір. Локація, що стала невід’ємною частиною побаченого, локація, що доповнювала, додавала фарб, насичувала і до болю в очах пасувала: білі стіни, ніжність відтінків, дерево та масло, геометрична чіткість простору та ефемерність, розфокусованість картин. Інший світ. Інша реальність. Реальність, де спокійно й тривожно водночасно, де ти на грані між знаним та непередбачуваним, зрозумілим та фантасмагоричним.
![](/file/438980f073f6f04344bed.jpg)
Самотність, що заспокоює, відірваність, що не лякає, гармонія, що надихає – ключові асоціації кожної із мистецьких робіт.
Художниця уміло працює з кольором та світлом, майстерно створюючи ілюзію абсолютної заглибленості та ізоляції. Вона ніби зупиняє час, вириває глядача із хаотичної круговерті буденності, дарує несподіване інтермецо, про необхідність якого ти навіть не здогадувався.
![](/file/2d52f524f97f0873d40b1.jpg)
Поринути у цей всесвіт спокою можна аж до 1 лютого. Тож, якщо ти досі не завітав до Білого простору, у тебе ще є шанс отримати істинно незабутні враження та неперевершений глядацький досвід.
Аріна Кравченко
![](/file/9cb1fec28b105a2b064b5.png)
![](/file/dc0d5dd8628a94469ef57.png)
Вогні, чудова музика та до щему в серці тепла атмосфера – таким був квартирник від Radio Kvit в ПідWall, де команда СВ із задоволенням провела вечір п’ятниці й сповна насолодилася по-могилянськи теплою атмосферою у колі неймовірно талановитих та яскравих хлопців та дівчат.
![](/file/900a35016167589e0384a.png)
![](/file/911c1e684697b2867d989.jpg)
![](/file/2650400816335f59f3ec0.png)
Співали, грали, ділилися гарним настроєм всі: фреші та КМА-легенди, нові члени команди радіо та справжні ветерани, свідомі поціновувачі й поціновувачки живої музики й старих-добрих могилянських музичних традицій та люди, які банально побачили постик в інстаграмі і, власне, «чом би й ні?». Усім знайшлося місце у дружньому колі, адже саме це і є Могилянка: підтримка, щирий сміх та жарти, улюблені пісні, подарунки, обійми, нові знайомства, старі друзі, червоні стіни ПідWallу, купа усміхнених людей, які попри все збираються разом у вечір п’ятниці та просто співають, просто грають, просто дають одне одному можливість відчути себе частиною чогось великого, дуже-дуже старого і прекрасного, чогось такого, що було задовго до нас і, мабуть, не зникне ніколи.
![](/file/4b036c532de255733ed28.png)
Сподіваємося, ти, як і вся команда СВ, сповна насолодився по-справжньому «квітучим» вечором та на власному досвіді відчув, як воно – бути частиною дружньої співочої могилянської родини.
Аріна Кравченко
![](/file/eac3d76de58a4c356970b.png)
![](https://scontent.fiev9-1.fna.fbcdn.net/v/t1.0-9/49811069_2163693900563413_6298051751211696128_o.jpg?_nc_cat=108&_nc_ht=scontent.fiev9-1.fna&oh=ff9d66250f71467200167d99bb30edd6&oe=5CFE2159)
«Ізраїль і політика єврейської ідентичності» - іще одна можливість зустрітися із професором Бернардом Сассером, що залишатиметься актуальною з 21 по 24.01 (офіс програм з юдаїки НаУКМА (вул. Волоська 8/5, корпус 5, підвальне приміщення, ауд. 2). Цього разу професор розповість про взаємовідносини між світськими та релігійними євреями, розкриє сутність наявних конфліктів, причини їх формування та майбутні шляхи розвитку подій. Цікаво? Тоді долучайся. Постскриптум: лекція англомовна.
![](/file/3a63e009131ae4cfabe71.png)
Незабаром відбудеться перша в нашому новому 2019 році лекція від East West Business під назвою «Державні фінанси, великий бізнес, лобізм і не тільки. Що описує ділова журналістика».
А хто може розповісти про фінансову журналістику аніж Євген Шпитко, випускник НаУКМА, власник бізнес-порталу Mind UA. Зацікавило? Тоді мершій заповнюй реєстраційну форму, і побачимось 22 січня в КМЦ о 16:30.
![](https://scontent.fiev9-1.fna.fbcdn.net/v/t1.0-9/50312636_1803603079769473_3272038109092511744_n.jpg?_nc_cat=107&_nc_ht=scontent.fiev9-1.fna&oh=f51e7c28cbde3f3dfc41ea9654bf254a&oe=5CBFB890)
Маєш круті ідеї, а ентузіазм та запал вже давно переходять всі можливі кордони? Мрієш про здобуття гранту? Хочеш отримати іще більше інформації про особливості міжнародної співпраці? Шукаєш ресурси, що можуть допомогти? Тоді цей івент точно для тебе!
23 січня о 15:00 , в Американській бібліотеці НаУКМА буде проходити семінар-презентація "Пошук та оцінка міжнародної співпраці та грантової підтримки через Web of Science". Тож не втрачай можливості дізнатися більше та нарешті почати втілювати свої мрії в життя.
![](/file/fc74a427de9f2b41d2c22.png)
Чи можлива суміш чистого мистецтва та гостросоціальних проблем? Так, можлива. І з 22.01 до 29.01 ти матимеш змогу впевнитися в цьому. «Два століття – одна війна» - тема нової фотовиставки, яка стартує вже у вівторок на 3 поверсі КМЦ. Приходь і підтримай проект-протидію гібридній війні.
![](https://scontent.fiev9-1.fna.fbcdn.net/v/t1.0-9/50008790_2141930659163607_424756876706578432_n.jpg?_nc_cat=102&_nc_ht=scontent.fiev9-1.fna&oh=b81534571bf55d5fb4827d99ef28dd7d&oe=5CCB47AB)
Соціологічні перетворення екс-радянських євреїв – тема, яка обговорюватиметься уже 23.01 о 18:00 в офісі програм з юдаїки НаУКМА (вул. Волоська 8/5, корпус 5, підвальне приміщення, ауд. 2). Бернард Сассер, заслужений професор, кандидат наук Колумбійського університету, окреслить поняття «non-Jewish Jews» та труднощі у розкритті даного поняття. Також буде здійснена спроба поділити дану демографічну групу на категорії. Лекція проводитиметься англійською мовою.
![](https://scontent.fiev9-1.fna.fbcdn.net/v/t1.0-9/48912202_1806443499485431_3521619556311236608_n.jpg?_nc_cat=106&_nc_ht=scontent.fiev9-1.fna&oh=350136ae4a6137345cbca3a2d3b3b091&oe=5CC8865A)
А вже 24.01 Даніель Григорчук, гостьовий професор КМА, автор роману «Спійманий у потоці», презентуватиме свою нову книгу «Міф та божевілля», присвячену подіям Революції Гідності 2013 – 2014 рр. Його нова книга – унікальна можливість подивитися на події з-під іншого кута зору, в категоріях іншої ментальності та навіть реальності, адже сам автор обрав «магічний реалізм» як засіб опису та інтерпретації дійсності, що вже є досить несподіваним та оригінальним кроком. Подія обов’язкова для всіх небайдужих до суспільних, історичних та мистецьких питань. Бібліотека Антоновичів. 16:30. Рости та читай разом з нами!
![](https://scontent.fiev9-1.fna.fbcdn.net/v/t1.0-9/50728479_2106015042796961_143195128771641344_n.jpg?_nc_cat=110&_nc_ht=scontent.fiev9-1.fna&oh=c1b660a3b63bff26cd4b27da11ef5951&oe=5CCB81BA)
А 24 січня матимемо можливість прослухати тренінг «Припини війну з їжею» та навчитися будувати здорові трапезно-пузато-хатні стосунки з власним тілом та тим, що воно споживає. Долучайся. Має бути корисно.
![](https://scontent.fiev9-1.fna.fbcdn.net/v/t1.0-9/50699174_285934818762065_1354350819339665408_n.jpg?_nc_cat=103&_nc_ht=scontent.fiev9-1.fna&oh=8c8e3b554200c9c47e08e1c0e7d73660&oe=5CCC57C6)
Нудно? Сіро? Холодно? Не біда, бо ми точно знаємо, як тебе розважити. 25 січня о 15:00 граємо у Манчкін в старому-доброму ПідWallі. Не важливо новачок ти чи гуру-гравець, прийдеш з купою друзів чи один – весело буде всім! Долучайся і не пошкодуєш.
![](/file/61c9ace97c24a32b99616.png)
Якщо ти читаєш це – то ти вже на фініші. Але перш ніж ми дамо тобі згорнути сторінку Телеграму, ми б хотіли подякувати тобі, кожному окремому читачу та читачці, десяткам інших людей так чи інакше задіяних у створенні першого випуску СВ. Дякуємо, що зацікавився/зацікавилася та підтримав/підтримала. Бо який же ми «Спудейський вісник» без спудеїв?
Спасибі усій команді СВ, яка не злякалася важкого та інтенсивного темпу роботи. Спасибі за творчий підхід, терпіння та злагодженість у роботі. Звичайно, тут не можна не згадати Гліба Кузьменка – людину, яка виносила, виплекала проект, вдихнула у нього життя, зібрала усіх нас докупи. Якби не він, цих сторінок би не існувало, не існувало б і команди СВ.
Друзі, привіт! Цю примітку я додав перед самою публікацією випуску, і команда Вісника про неї поки що не знає :)
Мені, звичайно, приємно чути теплі слова від редакції, але ситуацію можна розглядати й навпаки: це команда Вісника підтримала ідею часопису на ранньому й авантюрному етапі, і саме завдяки цим людям проект відбувся.
Аріна, Альона, Аня, Аня, Вова, Данило, Даша, Коля, Лера, Ліза, Олег, Оля, Сергій, Тео, Юля - це вони зробили Першовісник, тож нехай це буде їх момент :)
Дівчата й хлопці, ви прекрасні до безмежності.
Cheers!
Гліб
Дякуємо усім фотографам, а саме Крістіні Гай (@cultovaphotos), Ярині Квасній (@_sofooor), Альоні Грековій (@gr._.photophobia), які люб’язно надали нам свої цікаві та яскраві матеріали до не менш цікавих та яскравих подій. Якби не ви, ми б мали велике простирадло тексту. А це, як ви самі розумієте, зовсім не круто.
Також безмежна вдячність тим людям, які допомогли нам зробити перші кроки, підтримали, надали цікавий матеріал та власні коментарі (Олексій Литвин, Даша Бичкова). Ми також вдячні усім друзям, які з мінімальним знанням про суть проекту та його наповнення шерили у власних соцмережах інформацію про випуск, репостили нас і просто розповідали своїм друзям. Ви неймовірні. І ваша підтримка важить більше, ніж ви собі можете уявити.
Дякуємо Бадді НаУКМА, які допомогли поширили інформацію та допомогли скласти цю команду.
Насправді така сильна віра не може не захоплювати, не може не вражати. І у цьому вся Могилянка. Бо тебе і твою ідею підтримають знайомі, друзі та люди, яких ти навіть ніколи не бачив. Це називається небайдужість. І ми дякуємо Могилянці за неї.
Ну а сонечко сходитиме над бурсою щонеділі о 18:00 ⛅️
Редакція СВ
![](/file/6e558751d69f3ab2ef722.png)