Маніфест метаекспресіонізму(Музика)
ІгорВиходячи з тези щодо технореволюції, у рамках просування, дистрибуції і створення музики, можна сміливо заявити той факт, що у будь-якого митця, музиканта, композитора з'явилося значно більше можливостей до творчих дій, пізнання самого себе, всіляким експериментам і варіаціям вираження, проявів автора, стосовно його ідей, емоцій, переживань, ментального стану, ідей, світовідчуття, заяв або інших конструкційних елементів особистості.
Метаекспресіонізм же відштовхується від вираження, відтворення свого суб'єктивного стану, психологізацію акту творчості, що винонує творчодолаючу дію, виходу з екзистенційної кризи шляхом вищезгаданого, відносно музики- це порівняно Голосу, що знаходиться всередині нас, прагнучи виразити наші глибинні задуми, всілякі душевні переживання, тяга до пізнання, соціально-культурної маніфестації. Голос же цей можливо проявити за рахунок розширення горизонтів усіляких елементів творіння, інструментів вираження, шляхів для передачі досвіду, розширити межі можливого пізнання як на свідомому так і несвідомому початках, створення евентуальності у плані взаємодії з різноманітними темами, ідеями, межами етики і моралі.
Метаекспресіоністи визначають потенційність такого роду діяльності саме через коливання між експресіонізмом і імпресіонізмом, з обмовкою на те, що ця музика буде найбільш близька саме до тональної, не без допустимості звернення до інших принципів звуковисотної організації, пояснюючи це чинником двовекторного орієнтування, відносно публіки.
Методи наші передбачаються такі: В першу чергу це експерименти, як один з небагатьох варіантів пришестя горезвісного вираження, зверненню до слухача, взаємодії з ним, саме експеримент є коренем самопізнання, характером думки музиканта метаекспресіонізму. Розраховуючи на стильові особливості вищезгаданих модерних течій, можна виділити такі особливості: "Граничне гостре вираження суб'єктивних емоцій самотньої індивідуальності, частіше, ми не обмежені у підборі ліричних героїв, якщо таких можна виділити, відносно пануючих емоцій, цей аспект, вважаємо справедливим віддати в компетенцію перспективи часу і властивих йому об'єктивних обставин і можливостей, якби намагаючись зробити життя окремих об'єктів нашого мистецтва апріорним, головною концепцією є вираження незамінності висунення слухачів до статусу головного героя, тотожно до цього- синестезія, як форма подання готового матеріалу, невичерпний ресурс до дизайну і структурний елемент твору, впливає на процес створення безпосередньо, так і на слухача, побічно.
Розглядаючи предмет мелодіки, можна сказати про: втрати властивості кантиленності, протяжності, насичення диссонантними "невокальними" ходами, різкими стрибками. Розмірене чергування сильних і слабких долей всіляко долається - синкопами, нерегулярним акцентуванням, неквадратністю фразових структур, так і імпресіонізму, інструментарій якого характеризується зменшенням розмірів класичного оркестру, прозорістю і тембровим контрастом, розділенням груп інструментів, тонким детальним опрацюванням фактури, активним використанням чистих тембрів, як виконуючих соло інструментів, так і цілих однорідних груп.
Підсумувавши ключові поняття,, можна викласти, що корінний принцип в музиці метаекспресіонізму полягає в постійному експерименті білою ниткою, проходить крізь впливові позиції культури, зокрема її техно складової, що призводить до швидшого пізнання, в усіх доступних його аспектах, змінюючи тим самим сам досвід як і прослуховування. так і вартим за ним процесу.
![](/file/296d1e56dcec779b6c3cf.png)